Lindsey!
Megan!
Vilka satans svin!
Herren är min herde, mig skall intet fattas...
...men det gör det.
Han för mig till vatten där jag finner ro.
Men de dödade min hund.
Om jag ock vandrar i dödsskuggans dal fruktar jag intet ont.
Men jag är rädd.
Ty Du är med mig, din käpp och stav de trösta mig.
Men vi behöver ett mirakel.
Godhet allenast och nåd skola följa mig.
Om Du finns.
Och jag skall åter få bo i Herrens hus evinnerligen.
Men jag vill ha mer av det här livet.
Om Du inte hjälper oss kommer vi att dö.
Snälla Du, bara ett mirakel.
Amen.
-Ger ni upp, mr Barret? -Nej, jag ska bara in till stan.
Är inte det dumt? Ni minns väl vad som hände förra gången?
-Ger ni upp, mr Barret? -Jag ska bara in till stan.
Är inte det lite dumt efter vad som hände förra gången?
Det är mr Barret.
God middag, mrs B. - Mr B.
Du är en riktig dumskalle. Kunde du inte ha väntat lite?
-Vi behöver en del saker. -Ett helt läger har jag hört.
Sand har ni, men inte mycket vett.
Vi har inget val. Om det börjar snöa kan barnen bli sjuka och dö.
Sätt fart nu.
Du tänker förstås betala med guld?
Ja, så snart jag får ihop några gram.
Det behövs allt mer än så. - Ge mig boken!
Det var åtta månader sen ni betalade.
-Det finns inget kvar i Carbon Creek. -Varför vill LaHood köra bort oss?
-Han vill väl ha sista ordet. -Visst finns det guld där.
Spider hittade en guldklimp i dag.
Tala om för honom att han är skyldig 85 dollar och 33 cent.
43 cent. Han ville ha lite cyanid att bleka guldet med.
Säg till dem att det får räcka nu. Ni får inte mer kredit.
-Ni vet att vi är tacksamma... -Försök inte smickra mig.
Jag är den ende handelsmannen i stan som LaHood inte äger.
Jag ser gärna att ni retar honom.
Vi ska nog lyckas en dag. Och då ska jag betala er.
Med ränta, mrs B.
Lägg sakerna i vagnen och ge dig i väg. Bry dig inte om vad de säger.
-Ja, adjö, då. -Sköt om dig, Hull.
Vi är sura på dig, Barret.
-Du sa inte hej till oss i morse. -Vi sa ju att du inte fick komma hit.
-Minns du inte att vi sparkade dig? -Sparka honom en gång till.
Knullar du båda Wheeler-kvinnorna, eller bara den fullvuxna?
Antagligen båda två samtidigt.
Den där lilla ser ut att vara en riktig liten godbit.
-Tänker du inte slåss som en karl? -Jag kom inte hit för att slåss.
-Du skulle inte ha kommit hit alls. -Nej, där gjorde du ett misstag.
Får jag titta på dina grejor?
Låt dem vara!
Presenning, tjärpapper och trä. Det borde brinna bra.
Man ska inte leka med tändstickor.
Det var som tusan.
Inget är som hickoryträ.
Tack så mycket.
Hallå!
-Hallå! Är ni härifrån trakten? -Nej.
-Är ni bara på genomresa? -Jag vet inte än.
Ni kan inte rida tillbaka till stan.
-Ni kan få bo hos mig. -Jag vill inte besvära er familj.
Jag har bara en fästmö, men inte är ni till besvär.
Och jag är skyldig er en gentjänst.
-Adjö, Hull. -Vart ska du?
-Bort härifrån. -Vart då?
Jag orkar inte slåss mer. Och jag är inte ensam.
Lycka till, Hull Barret, men du borde också ge dig av.
"Och åt honom blev givet att taga friden bort ifrån jorden.
Och ett stort svärd blev honom givet.
Och jag hörde det tredje väsendet säga: 'Kom."'
Hämta lite bröd och sirap.
"Då fick jag se en svart häst.
Och mannen som satt på den hade en vågskål i sin hand.
Och jag hörde de fyra väsendena säga:
'Ett mått vete för en silverpenning tre mått korn för en silverpenning.'
Och jag hörde det fjärde väsendet säga: 'Kom.'
Då fick jag se en blekgul häst.
Och mannen som satt på den, hans namn var Döden.
Och Dödsriket följde med honom."
Här har ni en handduk.
Middagen är snart klar.
Ni skulle ha sett när han gav sig på McGill och hans män.
-Då är han ju likadan som de. -Han var åtminstone inte rädd.
-En sån skulle vi behöva här. -Är du rädd för dem, Hull?
Han är alldeles för envis.
Jo, jag var rädd. Vi är lika rädda allihop.
Lindquist har gett sig av och han visste inte ens vart.
Du förstår inte att de har vunnit.
Inte jag heller. Jag ger mig inte av förrän LaHoods män är slagna.
Hon talar som om hon var din dotter. Säg att det är dumt att slåss.
-Vem har sagt att vi ska slåss? -Är främlingen en revolverman?
-Jag skulle behöva lite beskydd. -Från en hyrd mördare?
Nu åker vi hem, Megan.
-Se till att han försvinner. -Ja, efter middagen.
-Han räddade mitt liv. -God kväll.
Är detjag som förorsakar allt bråk?
-Tillåter ni? -Visst.
En whisky är bra för aptiten.
Ni har gjort en fin frikassé. Vi får inte låta den bli kall.
Jag ber om ursäkt. Jag förstod inte...
Det var som tusan.
Här, ni kan sitta här.
Här är kex, smör och sirap. Vill ni ha nåt mer?
Gärna lite sällskap. Ska inte ni äta?
Jo visst. - Hur står det till?
Tack för att ni hjälpte Hull.
Jag heter Sarah Wheeler. Det här är min dotter Megan.
Jag ber om ursäkt, men efter ert uppträdande i stan...
-Vill ni be bordsbön? -Naturligtvis.
Vi tackar för de gåvor Du låter oss åtnjuta.
-Amen. -Amen.
Ni kommer en timme för sent.
Jag är ledsen, Josh. Men vi var tvungna att åka förbi doktorn.
Vi råkade i slagsmål med Barret. Han var i stan och...
Fick ni stryk av en guldgrävare?
Det var en främling som hjälpte honom.
En stor kille.
-Vad snackar ni om? -Han stack i väg med Barret.
McGill, du tar över slussporten.
Ni andra går till vattenkanonerna.
Club!
Är det den här LaHood som ställer till bråk?
Han och hans son. Gamle LaHood har stor makt.
Han var den förste som blev rik här.
Han mutar hela tiden in nya områden som han rensar på guld.
Nu använder han vattenkanoner som förstör marken.
-God morgon, Meg. -Hej.
Det är bara Carbon Canyon som han inte har lyckats förstöra.
-Han är girig också. -Kan han komma åt er mark?
Nej, våra inmutningar är registrerade i Sacramento.
Han kan bara komma åt marken om vi ger oss av.
-Och det vill han förstås att ni gör. -Jag tänker stanna kvar.
Han dödade min hund och min morfar.
Finns det ingen sheriff här?
Då skulle LaHood äga honom också. Och ingen kan göra nånting.
LaHood har inte dödat nån än. Megans morfar dog av hjärtslag.
Jag har tagit hand om Sarah och Megan sen dess.
Vi lever inte i synd och jag skulle vilja gifta mig med henne.
Men för några år sen försvann hennes man, Megans far.
Han lämnade henne med ett barn. Hon har inte litat på män sen dess.
Men när bröllopet blir av, kanske ni vill förrätta vigseln.
Att vänta på att en kvinna ska bestämma sig kan ta lite tid.
Ja, jag antar det.
-Men ni kanske vill ge mig jobb. -Här finns inget andligt arbete.
Det andliga är inte värt nånting om man inte får jobba ordentligt.
Jag har alltid trott, att om jag kunde slå sönder den där stenen-
-så ligger det guld där och väntar.
Jag har hållit på i två år nu.
Jag och stenen har ett slags avtal.
Antingen gör jag slut på den eller så gör den slut på mig.
Jag tror attjag vet vem som kommer att vinna.
-Jag funderade på att spränga... -Men det kan förstöra bäcken.
Ja, och det vore slutet på alltihop.
De flesta problem kan lösas med svett och hårt arbete.
Hull! - Pastorn! Det kommer nån.
-Känner ni igen dem? -Den till vänster är LaHoods son.
Den andre har jag aldrig sett.
Barret. - Megan.
-Är det din vän, Barret? -Ja, han är vår nye pastor.
Pastor, va?
-Ni slog visst ner mina grabbar. -Det var inget personligt.
Då kanske ni inte tar det personligt om jag ber er försvinna.
Det finns många syndare här. Jag måste avsluta mitt arbete.
Club.
Är jobbet gjort nu, pastorn?
Åtminstone delvis.
Upp med dig.
Lite is hjälper säkert.
Trevligt att du kom förbi, min pojke.
Klarar du det?
Herrens vägar är outgrundliga.
Skulle han vara präst?
-Gå försiktigt, mr LaHood. -Har steget flyttat på sig?
-Tack, mr LaHood. -Välkommen hem, pappa.
-Hur var det i Sacramento? -Rena paradiset.
Två horor på varje politiker. Fanns det guld där skulle jag flytta dit.
-Hur går det med affärerna? -Det börjar ta slut i femte brottet.
Vi gick ner sex meter till i tolfte brottet men hittade ingenting.
-Cobalt Canyon börjar också ta slut. -Carbon, då?
Vi red in där och skrämde livet ur dem. - Eller hur, McGill?
Ja, vi fick nästan i väg dem.
Det kom visst en främling dit och fick dem att gå samman.
-Ja, han lyckades visst med det. -Gjorde en person det?
Förklarade ni inte för honom vilka vi är?
Då skulle han säkert ha gett sig i väg.
-En präst har inte mycketjobb där. -Lät ni en präst komma dit?
Det var inte vi som bjöd dit honom!
Och vad skulle en präst kunna göra?
Innan jag åkte hade de där guldgrävarna nästan gett upp.
Men en präst skulle kunna ge dem tron tillbaka.
Och då skulle de kunna bita sig fast som löss på en hund.
Bind ett rep runt den mannen och för honom till mig.
Nej, om vi går för hårt fram kan han bli martyr.
-Fick ni ingen hjälp i Sacramento? -Sacramento är bara skit.
-Skrev de inte på? -Nej.
Och vissa av politikerna är emot hydraulisk gruvdrift.
De påstår att man våldtar marken.
Det är bäst vi tar över Carbon så fort som möjligt.
Snart kan det bli nya tider.
De där guldgrävarna måste bort. Och prästen ska vi nog ta hand om.
Blev mormor och morfar glada när du gifte dig?
-De hade inget att säga till om. -Blev de förvånade?
Morfar blev sjuk och mormor blev full. De blev nog rätt förvånade.
-Tyckte de att du var för ung? -Mormor var 15 när hon gifte sig.
Nej, det var nog snarare den jag gifte mig med.
-Blir du lycklig med Hull, tror du? -Vem har sagt att vi ska gifta oss?
Hull är väl trevlig?
Ja, han är trevlig.
Gifter präster sig?
Ja, det antar jag.
Hur ser jag ut?
Du är förtjusande.
Du är den sötaste dotter jag någonsin kunde ha fått.
-Gjorde ni er illa? -Det är en guldklimp!
Titta!
Är den inte vacker? Den är nästan lika vacker som Sarah. - Sarah!
Ja, det är typiskt.
Sarah! - Megan, titta!
Den låg under den där stenen.
Jag hade rätt. Den måste väga fyra uns.
-Är den riktig? -Titta på den!
-Ska vi fira? -Kan vi åka till stan?
-Det är nog inte så klokt. -Nu kan ni betala era skulder.
-Ja, och lite till. -Vi kan väl åka?
-Vad tycker ni? -Ja, vi har också rätt att vara där.
-Ska ni till stan, mr Barret? -Ja, vill ni följa med?
Vi får inte för pappa. Men visst vore det fint.
Jag ska betala mina skulder till mr Blankenship.
Vill ni se efter damerna? Sen går vi och tar nåt att dricka.
Titta!
-Jag går och hämtar Hull. -Det behövs inte.
Mrs Wheeler. - Megan.
-Min far vill träffa er, pastorn. -Jaså, det vill han.
-De försöker bara lura er. -Det ordnar sig.
-Tänk om de gör honom illa. -Håll tyst!
-Förlåt mig. -Det gjorde inget.
-Pastorn, jag heter Coy LaHood. -Jag vet det.
-Dricker ni? -Bara efter nio på morgonen.
Jag hade nog tänkt mig er som en blek, bibelklok östkustsbo...
-...med dåliga lungor. -Ja, sån är jag.
Det tror jag knappast. Ja, skål då.
Det måste vara svårt att sprida budskapet på tom mage.
Så jag tänkte: Varför bjuder vi inte in honom till stan.
Vi kunde ju bygga en kyrka åt honom.
Ja, ett sånt erbjudande skulle kunna vara mycket frestande.
-Han skulle behöva nya kläder. -Skräddarsydda.
Sen var detju kollekten.
I den här stan skulle den prästen bli rik.
Det skulle inte fungera. Man kan inte tjäna både Gud och Mammon.
Jag har skapat den här staden. Jag tog hit arbete och industrier.
Jag har byggt ett imperium utan att be någon om hjälp.
Nybyggarna hindrar utvecklingen.
Deras eller er?
Titta på det här!
Här står det attjag har rätt till all mark i området.
Då skulle ni redan ha tagit över marken.
Ni kan inte börja gräva där förrän nybyggarna är borta.
Läs det här!
Det måste vara värdelöst, annars skulle ni inte ha försökt muta mig.
-Vad vill ni med guldgrävarna? -De är mina vänner.
Då ska ni och era vänner vara härifrån inom 24 timmar-
-annars kommer vi att köra bort er.
Mitt tålamod är slut.
Och det är ert eget fel om det kommer till blodsutgjutelse.
Ni är en bråkmakare, främling.
Ni ställer säkert till bekymmer vart ni än kommer.
Tack för drinken.
Pastorn...
Jag har försökt resonera med er, men jag har misslyckats.
Men det som är mitt är mitt och jag tänker slåss för det.
Det finns en sheriff som gärna återställer lugnet.
Han heter Stockburn och han är inte lika tålmodig som jag.
Skulle ni vara villig att köpa ut deras inmutningar?
Gärna. Vad sägs om 100 dollar styck?
Vad sägs om 1000?
Jag kan gå upp till 125.
Stockburn och hans män kostar mer än så.
-Hur vet ni det? -Vad är ert samvete värt?
1000 dollar för varje inmutning, då, om de försvinner inom ett dygn.
Jag har betalat både våra och Spiders skulder.
-Var är han? -Där inne.
Gör nånting, då!
-Vad gjorde ni där inne? -LaHood bjöd på en drink.
Tanken var god.
Vilka röstar för förslaget?
Vilka röstar emot?
LaHood och jag har letat guld ihop. Han är girig, men inte dum.
Om han vill betala 1000 dollar måste marken vara värd mer än så.
Inte för oss. Vi ser knappt 1000 dollar om året.
Jag tycker att vi ska ta pengarna.
Om du hittade guld för 1000 dollar? Skulle du sticka då?
-Vad tycker ni, pastorn? -Det är ni som måste bestämma.
Sov på saken och bestäm er i morgon.
Om vi inte kan bestämma oss i morgon? Vad händer då?
Då anser nog LaHood att ni tackar nej.
Han sa, att han skulle ta hit en sheriff.
-Vi har inte gjort nåt olagligt. -Det här är ingen vanlig sheriff.
Han heter Stockburn och han har sex vicesheriffer.
De gillar att döda.
Om ni tackar nej till LaHoods erbjudande kommer de hit.
Känner ni Stockburn?
Jag har hört talas om honom.
Då vet vi vad vi har att vänta oss.
LaHoods erbjudande är snarare ett hot.
Vi är ingen match för sju revolvermän.
Hur många är vi? Tjugo.
Vi har hört vad pastorn sa, men vi är ändå tjugo emot sju.
Och nog kan vi skjuta om vi måste.
Jag slåss hellre än ger upp min inmutning.
Men LaHoods erbjudande är bra. Vi kan börja på nytt nån annanstans.
Visst är det skönt att börja på nytt när man ligger illa till.
Men varför är vi här egentligen?
Om det bara gäller pengar är vi inte bättre än LaHood.
Spider undrade om vi skulle ge upp om vi hittade guld för 1000 dollar?
Vi skulle bygga ett nytt hus.
Köpa kläder till ungarna. Kanske bygga en skola.
Och en kyrka. Vore vi bönder skulle vi skaffa boskap.
Men vi är guldgrävare, så vi letar guld.
Men det gäller inte bara guld. Jag kom hit för att bilda familj.
Det här är mitt hem. Min dröm.
Vi har begravt familjemedlemmar här.
Det var deras dröm också.
Ska vi ta 1000 dollar och lämna deras gravar?
Vi är skyldiga dem mer. Vi är skyldiga oss själva mer.
Om vi säljer nu...
...vad sätter vi då för pris på vår värdighet nästa gång?
2 000 dollar? Mindre?
Är det här det bästa erbjudande vi kan få?
Åt helvete med LaHood!
Jag är inte modig, men inte feg heller.
Jag tycker att vi stannar.
Åt helvete med LaHood. Låt dem komma hit bara.
Hej.
Jag begravde min hund här.
Då är det här helig mark.
Jag bad en bön. Jag bad om ett mirakel.
En dag kanske du får ditt mirakel.
Det var samma dag som ni kom.
Jag tror attjag är kär i er.
Det är inget fel med det.
Om det var mer kärlek i världen skulle det vara mindre död.
Då är det väl inte fel att älska heller?
Jag tror att det är bäst att du övar dig i att vara kär först.
Vill ni lära mig det andra sen?
De flesta tycker nog att det hör ihop med äktenskapet.
Jag blir 15 nästa månad. Mamma gifte sig när hon var 15.
Vill ni lära mig då?
Det skulle göra många män stolta.
Men en ung flicka... en ung kvinna som du...
...ska inte slösa bort sitt liv på en sån som jag.
-Varför inte? -Så är det bara.
Jag förstår inte. Jag tror er inte.
Jag vill inte tro er.
Det ni säger är inte sant, det är inte rättvist.
Så där klarar man inte provet.
-Vilket prov? -Förtroende.
Om man älskar nån måste man tro på vad de säger.
Så då kan vi inte vara tillsammans?
En dag kommer rätt man hit.
Då spelar inte det här nån roll längre.
Din mor är säkert orolig för dig.
Ni älskar min mor, eller hur?
Både du och din mor är fina kvinnor.
Som ni ser på henne och som hon ser på er!
Det struntar jag i. Ni kan få henne. Jag vill aldrig mer se er.
Jag hoppas att ni dör och hamnar i helvetet.
Tala om för din far att de tackade nej.
God morgon, McGill. Posten kom just.
Chefen vill att det här telegrammet skickas genast.
Pastorn!
-Han är borta. -Vad?
-Vem? -Pastorn har packat och gett sig av.
Varför? Vart skulle han?
Han måste ha gett sig av innan soluppgången.
Han är väl hos LaHood och berättar om omröstningen.
-Varför tog han med packningen? -Han kan inte bara ha försvunnit.
Det är inte likt honom. Han skulle ha sagt nånting.
Vi klarar oss nog.
Allt detta prat om att slåss. Inte undra på att han försvann.
Bestämde ni er inte för att ge er på LaHood och Stockburn?
-Jag sa vad jag tyckte. -Och de röstade med dig.
-De röstade efter övertygelse. -De röstade för att slåss.
Skulle de ha röstat så innan pastorn kom?
-De röstade för att hålla ihop. -Det var pastorn som höll ihop dem.
De såg att LaHood inte kunde rå på honom.
De trodde att han skulle klara av LaHood ensam.
Jag klarade mig innan han kom, eller hur?
Jag tänker ändå inte ge upp.
LaHood har dämt upp bäcken.
Om du hade accepterat hans erbjudande skulle det inte ha hänt.
Tio, tjugo, trettio.
Tack, mrs Hopper. Kom snart tillbaka.
Vad kan jag hjälpa till med?
Var så god.
Det är nog dags att packa ihop och ge sig av.
Vi har väl inget val.
Vad säger du, Barret?
-Pastorn borde veta vad vi ska göra. -Han är inte här.
Menar du att han har gett sig av?
Han sa till LaHood att vi tackat nej.
Innan han gav sig av sa han...
...att han hoppades att vi skulle göra det han skulle ha gjort.
Fan också.
Jag vet inte. Vi kan väl vaska utan vatten i några dagar.
Han ville inte att vi skulle ge upp.
Vi stannar väl några dagar. Vad har vi att förlora?
Jag skulle vilja hitta en enda guldklimp.
Och den skulle jag stoppa långt upp i arslet på LaHood.
Ja, sand har du, Barret, men du ljuger inte särskilt bra.
Om pastorn är borta är det ute med dig.
Om jag vore som du, skulle jag ta mina två damer och ge mig av.
Hull!
-Är du arg på mig? -Nej, varför skulle jag vara det?
-Är du arg på mamma, då? -Nej, inte arg precis.
Hon sårade dig, eller hur? Jag vet hur det känns.
Jaså? Ja, vi får prata om det sen.
Får jag låna märren?
-Kan du sadla henne? -Det har jag redan gjort.
Ja, ta ut henne en stund.
Herregud, vilket fynd!
Gossage, titta!
Henderson!
Barret, titta!
Eddy och Teddy! Kom och se vad er far har hittat!
LaHood, din jävel! Jag vann över dig.
Titta på det här! Spider är rik.
Gå och hämta mulorna. Vi ska in till stan.
Vi? Vi ska åka till stan!
Sarah, jag vill be om ursäkt om det är nåtjag har gjort.
Nej då, det är ingenting.
-Nu fick Spider äntligen betalt. -Ja, det var väl hans tur.
Nån kommer åtminstone att lämna Carbon Canyon lite rikare.
Du ska veta att det finns plats i min vagn för det du vill ta med.
-Ber du oss följa med dig? -Ja, vi ska väl alla ge oss av.
Sen din far dog, har jag försökt hjälpa dig och Megan.
Nu vill jag att du säger som det är. Vad är det du har emot mig?
-Ingenting. -Vill du att vi ska vara tillsammans?
Du är den bäste man jag träffat, Hull Barret.
Svaret är ja.
-Sarah... -Hull, du måste förlåta mig.
Jag har varit så besvärlig på sista tiden.
Men jag har varit så förvirrad.
Efter allt som har hänt, är vi nog lite tokiga allihop.
Nu ska vi börja om på nytt nån annanstans. Alla tre.
-Och vi ska hitta en annan präst. -Ja.
En annan präst.
-Vill du se hur de rika har det? -Kanske det.
Vet din mor att du är här?
-Jag säger inte allt till henne. -Hon skulle inte gilla det.
Jag är lika gammal som hon var när hon gifte sig.
Ska jag visa dig runt? Det var väl därför du kom hit.
En halvmil uppför floden har vi delat på Cobalt Creek.
Den flyter genom ett dike längs sluttningen och slutar där nere.
-Den kan inte bara ta slut. -Det gör den inte heller.
Vattnet går in i ett tre fots rör som går nedför en brant sluttning.
Sen leds det in i ett smalare rör.
Hela tiden får vattnet högre fart och större kraft.
Det gör ont i mina öron.
När det leds in i vattenkanonen är trycket 100 kilo.
Det spolar bort sanden ifrån klippan och den går ner i fördämningen.
-Det ser för jävligt ut. -Vi klarar 20 ton sand om dagen.
Varför kom du hit egentligen?
Jag är bara ute och rider och ser mig omkring.
Jag vill också ta mig en titt på dig...
...riktigt nära.
Jag har visst hittat mig en guldgrävardotter.
LaHood!
Det är gamle Spider!
Kom ut och ta en drink med en hederlig karl, din skunk!
Är det en av dem?
En typ som heter Conway. Han jobbade åt mig förut.
Ett tag hade jag övertaget över dem.
Och sen kom en präst och gav dem nytt mod.
Ta hand om prästen också.
Han skämde ut mig inför mina män. Och slog ner fyra av dem.
-Gjorde en präst det? -Det kan ni ge er fan på.
-Hur såg han ut? -Lång, hård.
Och hans ögon... Det var nåt underligt med dem.
Säger det er nånting?
Det låter som en karl jag kände en gång.
Ja, han kände igen ert namn.
Men det är omöjligt.
Den mannen jag tänker på är död.
Jag vet att du är där inne.
Jag har nåt att visa dig.
Kom ut och ta dig en drink, ditt gamle svin.
Er far börjar visst bli trött. Ta hem honom nu.
Nej, vi kommer bara till stan en gång om året.
-Var är LaHood? -Där inne.
Vad vill ni?
-Ni är Stockburn. -Ja.
Och det här är mina vicesheriffer.
Mina herrar, hälsa på mr Conway.
Jag har inget otalt med er. Jag vill tala med Coy.
Han lyssnar.
LaHood...
...ditt kräldjur.
Jag tror inte att mr LaHood vill tala med dig, guldgrävare.
Men han kanske vill se dig dansa.
Jag kan inte dansa.
Det är lätt. Rör fötterna till musiken bara.
Pappa!
Stanna där, pojkar.
Lite musik, mina herrar.
Ta kroppen till Carbon Canyon.
Och säg till prästen att vi träffas här i morgon bitti.
Stanna! Vem är ni?
Vet du var kulan kommer ut?
Pastorn! Ni vet inte vad som har hänt. LaHood dämde upp bäcken.
Wheelers häst kom tillbaka utan flickan. Alla är ute och letar.
LaHoods gäng fick tag på henne, men ingenting hände.
Det är bra nu, Megan. Din mor är här.
Pastorn!
Det är bäst att ni kommer ut.
Så han och hans män...
...sköt på honom i all evighet.
Kulorna träffade i all evighet.
Det var han, eller hur? Sheriffen som ni varnade oss för?
Stockburn. Stockburn och hans vicesheriffer.
Vi skulle säga till pastorn att komma till stan i morgon.
Varför just ni?
När ni varnade oss för honom lät det som om ni kände honom.
Är det så?
Ert val häromkvällen visade mod. Ni måste fortsätta att hålla ihop.
Spider gjorde ett misstag och åkte ensam in till stan.
En ensam man är ett lätt byte.
Bara om ni håller ihop kan ni klara av såna som LaHood.
Glöm aldrig det.
Det där var en modig man. Ge honom en värdig begravning.
Ni tänker åka in till stan i morgon, eller hur?
Hur kan du säga så?
-Mår Megan bättre nu? -Hon sover.
-Tack för allt ni gjorde. -Jag är glad att jag var där.
När Hull berättade vad som hände i stan den där första dagen-
-visste jag att ni var en revolverman.
Det är många som bär vapen.
Megan berättade vad ni gjorde med Josh LaHood.
Det kan bara en revolverman klara.
Vill ni ha kaffe?
Det sägs, att ni tänker slåss emot sheriffen och hans män?
-Ja. -Gör inte det.
Det är en gammal skuld som måste göras upp.
Jag önskar att jag kunde få er att ändra er.
När ni gav er av mindes jag en dag när en annan man gick.
Jag svor att jag aldrig skulle bli så sårad igen.
Att jag aldrig skulle älska igen.
Sen red ni in i våra liv. Jag kunde inte hejda mina känslor.
Om jag bara kunde kontrollera mina känslor.
Jag trodde att ni var borta för alltid.
Det tvingade mig att bli vuxen, att se allt på ett nytt sätt.
Att uppskatta detjag har.
Jag behöver en man som inte lämnar mig. Kan ni förstå det?
Och ni skulle ge er av igen?
Ja.
Då blir det bäst så här. Jag ska gifta mig med Hull.
-Hull är en bra karl. -Ja, det är han.
Det här är bara för att jag inte ska vakna varje natt...
...och undra.
-Adjö. -Adjö, Sarah.
Paaastooorn!
-Vem är det? -En röst från det förflutna.
Paaastooorn!
Sarah, stäng dörren.
Vem är du?
Vem är du egentligen?
Det spelar väl ingen roll, eller hur?
Nej.
God morgon, Barret.
-Är inte ni lite tidigt uppe? -Jo, lite.
Den där är bra att skjuta buffel med. Men det finns inte många här.
Jag följer med er.
Dit jag ska finns det heller ingen buffel.
Jag vet det.
Inte ens med det där geväret har ni stor chans.
Det är mitt beslut.
Som ni vill.
Spring, för fan!
Vad fan gör ni?
Ni är en bra karl. Ta hand om Sarah och flickan.
Adjö då, pastorn.
Jag trodde att du sov. Varför har du klätt på dig?
-Pastorn har gett sig av? -Ja.
Talade du om att du älskade honom?
Han vet, att vi älskar honom båda två.
-Sa du adjö till honom? -Ja.
Det gjorde inte jag.
Megan!
Jodå, nog är det pastorn alltid.
Har ni sett honom förut?
Jag ser inte hans ansikte härifrån.
Det var som tusan.
Vart är han på väg?
Vill ni ha kaffe?
-Var så god. -Ni borde nog gå ut ett tag.
Den jäveln sitter bara där och dricker kaffe.
Jag antar att vi inte behöver den där sheriffen.
Ni behöver visst inte bekymra er om pastorn.
Är ni färdiga?
Herregud...
Vad fan gör han nu?
Han vill att vi kommer ut.
Leta reda på honom!
Du...
Du!
-Det var en lång promenad. -Ja.
-Var är han? -Han är borta, Megan.
Han är borta, mitt barn.
Du tar livet av hästarna.
Pastorn!
Vi älskar er, pastorn.
Jag älskar er.
Tack.
Adjö.
Bearbetning: SDI Media Group
Line 620